I "Metal: A Headbanger's Journey" lavede vi et stamtræ for metal.
Dengang medtog vi grunge, så nu har vi sagt, den er en del af historien.
Men andre ser den som en del af punk, garagerock eller alternativ musik.
Jeg er taget til Seattle, grunges vugge-
- for at se, om grunge hører til i heavy metal-evolutionen.
I start-90erne voksede jeg op i Victoria, Canada, nær Seattle.
Grunge var stor. Punkere, skatere og metalhoveder-
- mente alle, at der var metal i grungelyden.
Men ser Seattlemusikerne den selv som en del af metal-historien?
Hvad har grunge med metal at gøre i dine øjne?
Det ved jeg ikke. Det er tungt.
Er grunge metal?
Det tror folk. Det kan man sige, at den er, men jeg tror ikke på det.
En del af det var aggressivt med vilje. Det kan siges at være metal.
Men det troede ingen af os vist dengang.
Heavy metal-traditionen havde altid fokus på virtuositet-
- eller vulgære ekshibitionistiske tendenser.
Det havde altid noget flamboyant måske endda "camp" over sig.
Grungebands var altid langt mere ligefremme.
Der var intet fyrværkeri, ingen væg af forstærkere eller kæmpe trommesæt.
Deres musikalitet var... ikke rudimentær, men funktionel.
Hvorfor tror du, grunge sjældent er med i metal-historien?
Det var bedst for grunge ikke at være en del af metal.
Metal havde fjollede konnotationer som mode.
Det, der var metal dengang, var hår og spandex for unge piger i USA.
- Selvom I var tunge, var I ikke... - De bands lød som familien Partridge.
Vi lød ikke sådan og så ikke sådan ud.
Bands som Poison og Warrant definerede metal for befolkningen.
Da grunge slog igennem, bestod metal mest af macho hår-metal bands.
Deres attitude var overdrevet, dekadent, lystbetonet og dum.
En slags sportsmetal. Det går ikke for intelligente folk.
Hårspraymusikken var en stor joke. Det var musik for retarderede.
Grungemusikerne gik imod glams overdrevne lyd og udseende.
Det synes at forklare, hvorfor de distancerede sig i start-90erne.
Jeg tænker på, om forbindelsen ligger andetsteds.
- I hvilken udstrækning var I metal? - Det ved jeg ikke.
Det var dystert og med kant, men det var ikke heavy metal.
Grunges attitude mindede mere om punkrock.
Men Metallica har også en punkrock attitude. Der er en lighed.
Musikken var tung, guitarerne høje og trommerne vilde-
- og man sparkede og skreg på sce- nen, hvilket gjorde det metal.
- Mener du, at grunge er metal? - Ja. Det lyder som metal for mig.
Mange metalfans var vilde med det.
- Hvilke metalbands inspirerede dig? - Iron Maiden og Van Halens første.
Den kom ud samme år som "Never mind the bollocks".
Når bare det larmede med tung guitar, skruede jeg op for at irritere.
Mange i Seattle blev i starten inspireret af metal.
Absolut. Jeff fra Pearl Jam lyttede til Venom og Hellhammer.
Det var nemt at synes om. Jeg kan stadig godt lide den slags.
Mange metalbands står mig nær: Black Sabbath, Blue Cheer og Motörhead.
De spiller ikke superteknisk som nu. Det lyder ikke godt.
Grungedrengene havde alle rødder i heavy metal. De hørte Van Halen.
De startede alle samme sted.
Da grunge opdagede punk, og metal stod stille, skiltes vejene.
Det så ud til, at grunge tog metal og hård rocks udgangspunkt i 1976.
De gik tilbage og samlede stumperne op og tog lidt punk med.
Det var 70ernes heavy rock med punkens livssyn og en del larm.
Grungemusikerne afskyede glam, men skyldte 60er-og 70er-metal meget.
Grunges link til metal bliver mere og mere klar.
Men præcis hvordan lyder grunge, og hvorfor blev Seattle dens hjem?
Mange undergenrer opstår i byer, som former musikkens lyd og attitude-
- fra tidlig metal i Birmingham til thrash i San Francisco.
Så det er spændende at se, hvordan Seattle påvirkede grunge.
Fandtes der noget i Seattles karakter, kultur eller musikhistorie-
- som stod bag udviklingen?
Seattle har altid skabt interessant musik, som Hendrix-
- Quincy Jones og 60er-bandet The Sonics.
Der var The Sonics og The Wailers i 60erne. De spillede på klubber.
Seattlegrunge blev inspireret af garagebands og hård rock fra 70erne.
Seattle er et fristed for hård rock med Metal Church, Queensryche, Heart.
Hvorfor Seattle? Var der noget, der gav anledningen?
Vejret, økonomien, mangel på arbejde. Der er ikke meget at lave.
Man kan se malingen tørre eller moppe regnvandet op.
Der er ret vådt i Seattle. Det er lidt som at bo i et skaldyr.
- Mange unge drikker. - Ældre gør også.
Seattle var en arbejderklasseby, hvor folk lavede fly og fældede træer.
Det appellerer til hård rock. Men det er også en universitetsby.
I 80erne opstod middelklassen, og det blev mere en yuppieby.
Så der var hård rock og metalhoveder samt collegebørn, der var til punk.
Sådan kom grunge til. En lille by med to modstridende musikstile.
Seattle var en forpost. De fleste gad ikke turnere her.
Vi gjorde det for at more os og vores venner. Det var mere som fester.
Vi lyttede mere til vores venner.
Vi blev inspireret af Green River, Soundgarden, Melvins og Malfunction-
- og ikke af de kommercielle bands.
Soundgarden spillede på Vogue og Alice in Chains på Offramp.
Der var et fedt band hver aften-
- på et smadret sted, hvor øl og urin blev forenet henover gulvet.
Der var en vigtig hændelse i Seattle i 1984: Black Flag kom forbi.
De spillede langsomt og tungt som Black Sabbath. Alle vendte hovedet.
Pludselig kunne man være langsom og tung. Det var starten på grunge.
Man er nødt til at nævne The Melvins. De påvirkede Nirvana og os andre.
Deres shows var utrolige.
De blandede metal, punk og underlig kunstrock.
Der er dele af metal i musikken. Vi tog det med, vi bedst kunne lide.
Sådan ville Captain Beefheart spille metal.
Buzz startede med "drop D"-tuning, hvor den dybe E-streng stemmes i D.
Det giver en tung lyd. Det gjorde virkelige grunge tung.
Han viste det til Kim Thayil fra Soundgarden.
I midt-80erne blev en lyd skabt i USA's nordvest-
- med elementer fra metal, men eget særpræg.
Det første selskab, der anerkendte lyden, var lokale Sub Pop Records.
Hvad så Sub Pop i den nye, tunge stil?
Nu jeg er her, synes ironien at spille ind.
Hvad så du og Bruce i de bands, der dukkede frem?
Der var vel ingen, der ejede genren?
Nej, det var der ikke. Sådan gik vi nu heller ikke til tingene.
Vi ville dokumentere det, der foregik.
Når du siger "grunge", tænker jeg på Sub Pops pr-maskine.
De tog en scene fra en obskur plads i USA-
- med en håndfuld bands uden publikum-
- og skabte et kulturelt fænomen. Det startede med ordet "grunge".
Så de Sub Pop som en del af metal eller som noget andet?
De ville ikke være metal. Guitaren larmede, men den var ikke metal.
Vi nedgjorde gerne hår-metal bands, for det var ikke det, vi lavede.
Her var en niche, og selskaberne havde fanget sig selv i dårlig musik.
Man manglede musik med ærlighed, integritet, følelse og originalitet.
Det var musik skabt af folk med personlighed og karakter.
Jeg begynder at forstå grunges lyd og forbindelsen til metal.
Men folk er ikke enige om, hvilke grungebands der er metal.
Slet ikke, når det er de store: Nirvana og Pearl Jam.
Hvad er deres link til heavy metal?
Da jeg først mødte Kurt Cobain, var han velbevandret i metal.
Var Nirvana grunge, pop eller metal? Nej, de var alle genrerne.
Kurt gik igennem forskellige faser. I starten skrev han ret tung musik.
Han tog alt til sig. Alt, hvad han så, hørte og oplevede.
Det kom ud af ham på hans måde. Det var ikke teknik, men rå følelser.
Hvilken del af deres lyd, udseende, show og tekster er ikke metal?
Nirvana er ikke metal på flere måder. De gik imod meget af, hvad metal var.
Cobain havde smerte i sin stemme. Det findes ikke i metal.
Det går hånd i hånd med deres tema: "Jeg lider."
Det var nyt, at man kunne være mandig, følsom og torteret i 90erne.
Inden for hård rock og metal skulle man være verdenskonger.
Eddie Vedder er frontmanden, der er introspektiv og fyldt med angst.
- Hvor i Pearl Jam er der metal? - Jeg har aldrig set dem som metal.
Eddie mindede mere om Paul Rodgers eller lan Gillan fra Deep Purple.
Jeg så dem aldrig som et metalband, men snarere klassisk rock.
Eddie Vedder skriver gode sange, der klædes i hård fremføring.
Det er ikke metal for mig. Metal er ikke synonym med god sangskrivning.
Metal er synonym med stor fremføring og larm-
- og en rebelsk "skråt op"-attitude. Grunge er en smule mere intelligent.
Flere vil ikke have grunge med i metal-historien.
Nogle mener endda, at grunge er langt fra metal.
Så tog jeg fejl, da jeg medtog grunge i metal-stamtræet?
Er der nogle grungebands fra Seattle, der mener, at de er metal?
Ikke alle grungeband mente, de var heavy metal-
- så min udforskning af grunges link til metal er en stor udfordring.
Men et Seattleband, som hører hjem- me i historien, er Soundgarden.
I mine ører lyder de uden tvivl som metal.
Hvorfra kom din inspiration dengang?
Hvilke bands så du op til? Hvilken lyd kunne du lide?
Jeg er nok nødt til at opdele alle de forskellige stile-
- som folk har sat Soundgarden op imod.
Jeg voksede op med tung musik, som kan kaldes metal.
Men det var ikke så tilfredsstillende, som 70ernes punk.
Samtidig hørte jeg Hendrix, Cream, Aerosmith, Kiss og Nugent.
De bands har fat i mig grundet nostalgi.
Hvad hørte du i deres musik? Var de metal?
Jeg går ud fra, at de klassiske, som man har skrevet om igennem tiden-
- Sabbath og Zeppelin og dem, var hypnotiserende.
Det var tungt, melodisk og kompliceret.
Soundgarden lyder mest metal. Der var et hint af grandiositet.
De turde tage fat i store emner på en cool og afslappet måde.
Black Sabbaths og Soundgardens tidlige riff er ret ens.
Chris har et enormt spektrum.
Jeg sammenligner hans stemme med Robert Plants.
Vi sammenlignes med Zeppelin og Sabbath. Jeg er ikke altid enig.
Jeg kendte dem ret godt, men det var ikke rigtig min stil.
Soundgarden var påvirket af klassisk metal-
- men de så ikke sig selv som metal i starten af karrieren.
Men da de skrev kontrakt og arbejde- de med metalproducenten Terry Date-
- på "Louder than love", ændrede deres lyd sig.
Det var sjovt. Det var et stort selskab, men de blandede sig ikke.
Vi kunne gøre, som vi ville.
Vi gjorde, som vi fandt bedst, og jeg fulgte bandet hele vejen.
Terrys baggrund var metal, så guitarerne var flimrende og tunge.
Guitarlyden var særegen for metal.
Albummets lyd er større og bredere end noget, vi har lavet før.
Vi prøvede at være tight. Nogle fans mente, at den var for ren.
Nogle af dem, der var til punk, mente nok, at det var for glat.
- Var du tilfreds med bandets lyd? - Det er, som da jeg begyndte...
Vi begyndte at blive metal. Vi var et punkband i mine øjne.
Selskabet vil markedsføre dig som Metallica og Megadeth.
De havde et system til den slags, men ikke til punkrock.
Grungebands som Soundgarden, var måske til metal-
- men de stammede mere fra punk.
Men et grungeband, som må mene, at de er metal, er Alice in Chains.
De var med på Clash of the Titans med Megadeth, Anthrax og Slayer.
Vi ville have nogen med, der var forbundet, men også afskåret.
Alice in Chains var de rette, da de havde deres egen musik og melodi.
- De er Grateful Dead inden for speed. - De var engang glam.
Det var vi nødt til at gøre grin med.
I 80erne var det glam, der var stort. Blev I inspireret af det?
Vores hovedinspiration var Guns N' Roses. Det var ægte og lidt farligt.
Kopierede I deres udseende?
Jeg stoppede bukserne ned i støvlerne et kort øjeblik.
Først var Alice in Chains et glam metal-band.
Men de udviklede sig hurtigt.
De var velkendt i Seattle for at blande heavy metal med grunge.
Alice in Chains er the missing link mellem metal og grunge.
De skabte en hybrid af det-
- som Soundgarden, Pearl Jam, The Melvins og Nirvana havde gang i.
Metal er en del af vores opvækst, som det er for de fleste rockfyre.
Vi voksede op med gode metalnavne, men vi var nok aldrig...
Vi er langt mere aluminium. Vi var med på Clash of the Titans.
Vi kunne spille med hvem som helst, og det gjorde vi også gerne.
Det var ligegyldigt, hvem vi spillede med.
Vi ville bare spille. Det gjorde vi. Publikum var hårde.
Folk kastede ting på os, men vi kastede det tilbage.
De fik så meget kastet på sig.
Folk købte øl for at kaste det på dem, men de gav aldrig op.
De stod bare og gav publikum fingeren.
Da "Man in the box" blev stor et par måneder senere-
- købte alle dem, der kastede øl, det album.
Hvad var det første hint om, at grunge var blevet mainstream?
Alice in Chains' album modtog guld. Så kom "Nevermind" og snart "Ten".
Da det skete, blev det mainstream.
Det tog et skridt mere, da lokale bands var på forsiden af Time.
Marc Jacobs lavede grungemode af dyre flanelskjorter med huller.
Vi blev overraskede over at befinde os midt i alt det.
Det begyndte at blive fjollet, men ikke fordi vi ændrede os.
Vi var bare det nye og friske. Det sker kun én gang.
Kurt Loder, MTV News.
Kurt Cobain er fundet død i Seattle. Han skød sig selv i hovedet.
Mens grungebands solgte platin, og kulturen eksploderede-
- fik grunge et slag, da Nirvanas forsanger begik selvmord i 1994.
Eksperter anså det for at være grunges død.
Men hvordan påvirkede Kurts selv- mord scenen og udviklingen af grunge?
- Dræbte Kurts død grunge? - Hvad var det, den dræbte?
Grunge som et spontant, regionalt kulturfænomen var allerede færdigt.
Det, der var tilbage, var en håndfuld kommercielle bands.
De fortsatte deres forretningsplaner. Det originale var dødt.
Omkring Lollapalooza i 1995, da alle skrev med grunge-
- var det mere eller mindre slut. Genren var blevet solgt som en vare.
Bands spillede ikke længere for at have det sjovt, men for kontrakter.
Folk kom til Seattle for at blive opdaget. Stemningen var ændret.
Soundgarden gik i opløsning efter 12 år.
Hvilke faktorer spillede ind i jeres opløsning?
En ting var, at vi havde spillet i 12-13 år.
Fire mennesker, der er enige i så lang tid, er en sjælden ting.
- Hvordan reagerede fans og medier? - Folk var ret nede over det.
Nogle mente, at det var endnu et søm i grunges kiste.
Stemplet "grunge" er vigtigt for selskaberne.
Vi aner ikke, om grunge nogensinde opstod eller uddøde.
Grunge syntes død i midt-90erne.
Kurt var væk, Soundgarden opløst-
- Alice in Chains udgav ikke, og Pearl Jam holdt pause.
Men afsnittet handler om grunges plads i metal.
I slut-90erne udviklede grunge sig til noget helt andet.
- Candle Box og Creed dukkede frem. - Jeg hadede dem.
- De bar grunges kendemærker. - Ja, deres uoriginalitet smertede.
Der dukkede en masse plagiatbands frem-
- i tomrummet efter de oprindelige. Det syntes at være spændende-
- men det viste sig at være så kedeligt som Grateful Dead.
- Kunne I lide den musik? - Nej, de imiterede bare.
Det var mondænt. Så kunne jeg lige så godt høre Madonna.
"Hvad fanden er det her?" Hvis de var inspireret af grunge-
- og jeg har ansvaret for grunge, så slå mig da ihjel.
- Hvorfor har du det sådan? - Har du hørt de her bands?
Den nye generation af grunge voksede op med grunge og var et ekko af det.
Måske gjorde de noget lidt anderledes. Egentlig ikke.
Det var bare en afledning, der var gjort radiovenligt.
"Grunge light" kom nok ikke fra bands, men fra selskaber.
Selskaberne sagde: "Vi vil have mere."
"Vi får dem til at skrive sange med lidt angst og meget melodi."
"Vi skaber noget, der ikke udfordrer og konfronterer. Det skal omfavne."
Ser I jer selv som en udvikling af det, grungebands startede?
Jeg ser os ikke som grunge.
Vi dukkede frem på en musikscene, der dengang ikke havde en identitet.
Vi lavede noget nyt. Grunge var slut.
Vi skabte noget a la tidløs, klassisk rock.
Vi mener, at hvis de, der hader os, lytter til os, så køber de pladen.
Layne Staley og Eddie Vedder skabte en ny sangstil inden for manderock.
- Er du enig i det? - Jeg kalder det "yarling".
Før jeg hørte termen "yarl", kaldte vi det underbidsrock.
Det lyder, som om de synger med underbid.
- Gider du hjælpe mig med at forstå? - Jeg ved ikke, hvordan man gør.
Alle ser på mig for at få et "yarl".
Det må vi prøve.
Eddie Vedder skabte den sangstil. Han udtrykkede sig ægte på den måde.
Men så blev det en kode og en meningsløs formular.
Man skulle synge sådan, da det var sjælfuld rock. Det blev gentaget.
- Du blev sammenlignet med Vedder. - Det var pressen, der gjorde det.
Det var naturligt for min stemme.
Jeg sammenlignes med Cornell, Ved- der og Hootie and the Blowfish.
Mine rødder er metal. Jeg var til Soundgarden og Alice in Chains.
Ingen grungebands var ens. Det var svært at sige, hvad grunge var.
Soundgarden, Mudhoney og Screaming Trees er forskellige.
Det var ikke noget, der generede os.
Man ville gerne kalde os et plagiat, men vores lyd var helt anderledes.
I start-00erne var de oprindelige grungebands stadig fraværende.
Det eneste spor af dem kunne ses i de bands, der blev kaldt postgrunge.
Men så kom der et band, der gjorde postgrunge til stadionrock.
Nogle kalder dem postgrunge. Hvad synes I om det?
- De er nødt til at åbne øjnene. - Grunge ligger langt tilbage.
- Synes du, at de er en del af grunge? - Nej. De kom frem i en blandet tid.
De er nu et etableret band i verdensklasse.
Hvordan var klimaet efter grunges fald?
Hvad gjorde grunge ved rocklandskabet?
Alle havde identitetsproblemer i slut-90erne: "Hvad gør vi så nu?"
Ingen vidste, hvad der var sejt. Der var dårligt nok nogen scene.
Tidligere interviewere har spurgt til følelsen af stemplet postgrunge.
Du virker ikke glad for den associering. Hvorfor ikke?
Al rock, der dukkede frem i slut-90erne blev kaldt postgrunge.
Alt, der kommer frem efter grunge, er postgrunge
Der var elementer fra andre bands, som mindede mig om Seattlebands.
Men de var anderledes. Nickelback følte sig ikke tvunget.
Når man så dem, lød de, og det føltes, som om de var det, de var.
De var påvirket af mange ting, og de var det og ikke påtaget.
Nickelbacks tiltrækning ligger i-
- at deres publikum ikke kender til den første generation af grunge.
De hører nogle af deres sange og reagerer på det gode-
- men de kender måske ikke den gode musik.
Var Nickelback opstået uden grunge?
Nickelback havde nok ikke lydt sådan uden succes for de andre bands.
De gentager bare det, der tjener penge.
Er det svært for grungebands at se Nickelback opstå på grund af dem?
Jerry Cantrell fra Alice in Chains er fan af Nickelback og sang med.
Jerry Cantrell fra Alice in Chains!
Man er nødt til at se Nickelback for at få mere end fra radioen.
Når Jerry fik stryg for at hænge med mainstreambands-
- så spurgte han, om man har set dem live og sagde: "Gør det."
Bare lyt til "Burn it to the ground" og "Side of a bullet"-
- hvor Dimebag fra Pantera spiller guitarsolo. En tung, dyster side.
Deres tunge sange er ret tunge.
Der kan man godt høre, at Pantera og Metallica har inspireret dem.
Der er plads til dem. De er blevet gode til det, de laver.
De har en stor rockguitarlyd, som har været væk i et stykke tid.
Man er glad efter en koncert med Nickelback.
Jeg fik rocket igennem og hørt sange, jeg kender og elsker.
Det er en fest, hvor man er særlig.
I fraværet af grungebandene i starten af 2000 fyldte Nickelback et tomrum-
- ved at skabe en lyd, der var håndgribelig for unge.
Men nu iscenesætter den gamle garde fra grunge overraskende comebacks.
Hvad siger du til, at Soundgarden og Alice in Chains turnerer igen?
Ægte fans vil gerne se dem igen, men også dem, der opdagede dem senere-
- har indset, at den musik er bedre end det, der er lavet siden.
De var så spændende. Det var en ny måde at lave hård rock på.
Det gik lige i hjertet og sjælen. Det gjorde hård rock sjældent før.
Det efterlod dybe indtryk på folk.
Vi gjorde det, der føltes rigtigt. Det kom naturligt.
Vi mistede nogle fede mennesker undervejs.
Vi betalte en høj pris, jeg gerne havde undgået. Men det var magisk.
Folks interesse har varieret, men det har altid været vigtigt for os.
- Hvilken arv efterlader grunge? - Jeg elsker musikken, folk og byen.
Det er godt at se, at bands fortsætter.
Pearl Jam, Soundgarden, vi og Mudhoney er i gang igen.
Hidkalder du stadig de bands, vi snakkede om i starten?
Vi hiver stadig fat i The Stooges, Blue Cheer, MC5 og Black Sabbath.
- Hvorfor er det Soundgardens tid? - Vi er ledige og vil gerne spille.
Hver gang, vi vil det, er det vores tid.
Det er rart at vide, at der er fans, der mener, at det også passer dem.
- Handler det om nostalgi for fans? - Måske. Ikke for os.
Motivationen er også at se, hvor vi ligger rent kreativt og skabe nyt.
Vi vil ikke spille på markeder-
- eller i kasinoer, selvom det vist er lukrativt.
Rasmus Jørgensen www. Broadcasttext. Com